Prins Kenshin, följ med oss omedelbart.
Släpp era vapen.
-Skada honom inte. Ta honom som fånge! -Nej! Ni måste döda mig först!
-Ta med honom till slottet. -Mitsu!
-Inte illa. -Ja.
Rock and roll!
-Sköldpaddsutbrott. -Åh nej.
Vänta lite. Kom igen, Raph.
-Vad är det, Raph? -Inget.
Ta tålamod, min son.
Varför gör vi det här? Vi övar dag och natt. För vad?
Ingen uppskattar oss. Ingen ser oss. Ingen vet att vi lever här nere!
Tja, killar. Hur är läget?
-Bara bra. -Du verkar glad.
-Jag tog med lite saker. -Jag älskar saker!
-Adjö. -Vad finns i påsen?
Nycklarna till min lägenhet finns här nånstans. Tjuvkika inte!
-Inget tjuvkikande. -Jag letar bara efter chips.
-Jag behöver verkligen semester. -Du är inte ensam om det.
-Ta med oss på semestern. -Ledsen, killar. Mina väskor är fulla.
-Vad synd. -Jag har inte glömt bort er.
Jag köpte en massa roliga saker åt er på loppmarknaden.
-Okej, var är Raph? -Han surar igen.
Igen? Det här kanske piggar upp honom.
-Ganska cool, eller hur? -Läckert.
-Det här är till Mikey. -Ja!
-En lampskärm? -Vad har vi mer här?
Och åt Leonardo, varsågod.
Och Donatello, det här borde hålla dig sysselsatt.
Och åt Splinter...
-Var är han förresten? -Han gör råttsaker.
Jag hittade den här... Jag vet faktiskt inte vad det är.
Det är nån slags antikvitet. Jag tror att den är japansk.
-Elvis Presley i "Blue Hawaii". -Du är så söt.
En andro-dyneradio med triodrör! Tufft!
Vad är det där, April?
Nån underlig sorts japansk antik...äggklocka.
Kenshin, jag förbjöd dig att lämna slottet.
-Du har vanärat mig. -Det är du som har vanärat mig, far...
...med ditt orättvisa krig.
Walker.
Walker, du lever.
Ja. Det är rimligt att anta.
Jag överlevde ett skeppsbrott, byggde nya och är tillbaka igen.
-Niles! -Fortsätt gå, pojkar!
Dina vakter, förmodar jag.
Det måste vara lugnande att veta hur väl beskyddad ni är, Lord Norinaga.
Kenshin. Gå in!
Nu!
Barn kan vara en sån plåga. Särskilt när de lierar sig med fienden.
Väldigt besvärliga. Jag tar bara hand om fåglar nu.
-Små finkar. -Håll käften, Niles.
Jag har tre skepp i hamnen lastade med krut och gevär.
Jag garanterar att de vinner kriget åt er.
Kappa.
"Öppna porten genom tid."
Killar? Killar!
Vad är det som händer?
Vänta lite!
Lägg er ner!
-Skydda ansiktet! -Det känns som en tornado!
Det är inte möjligt!
Hon förvandlade till en man!
April?
Kappa!
Jösses!
-Du har den effekten på folk, mästare. -Han svimmade visst.
Okej.
Hej.
-Upp och hoppa. Dags att vakna. -Grabbar, ser kläderna bekanta ut?
Vakna, din konstiga James Dean-klädda snubbe.
Jag tror att han vaknar.
-Kappa! -Cappucino? Jag blir för pigg.
-Vad är en kappa? -Uråldriga japanska demoner.
Vissa var snälla, medan andra var onda.
Ja.
-Demoner. -Han pratar engelska!
-Var kommer han ifrån? -Med tanke på svärdet...
-...skulle jag säga antikens Japan. -Det förklarar att han kan vårt språk.
England bedrev handel med Japan på 1600-talet.
-Hur hamnade du i Aprils byxor? -Och vad hände med April?
Det verkar som spiran har magiska krafter-
-och skickade dem båda genom tiden.
Vänta lite. Om April är fast i Japan-
-betyder det att vi måste resa tillbaka i tiden och hämta henne?
-Du har inget annat val, min son. -Härligt, men fanns det pizza där?
Skärp dig!
-Vad är det som händer, kapten? -Vidskepliga dårar.
-Vi undrade bara. -Dem, din dumma padda.
De tror att kvinnan är en häxa.
-Det är en häxa! -Håll käften.
-Hon är en häxa. -Kan du vara tyst?
Ursäkta?
Jag läste spanska i skolan.
Ta det lugnt!
Be mig att stänga av den nästa gång.
-Var är min son, häxa? -Jag har ingen aning, okej?
Så lägg av med din macho-attityd.
Lord Norinaga! Tillåt mig.
Daimyon och hans hov tror att du är en häxa som rövat bort hans son.
Är det sant?
Ja. Ja, det är sant. Jag är en häxa.
Ser du den?
Jag krympte fyra coola killar...
-...och låste in dem i den. -Verkligen?
Då så!
Gör det då, häxa. Krymp mig.
Försök inte tvinga dig till något.
Annars smälter jag ner dig till en hög med spyor.
Pyttsan, hon har inga krafter. Låt mig förhöra henne-
-sen kan du hacka henne i bitar att mata fåglarna med.
Nej. Jag vill att hon ska lida.
Få se nu.
Om jag kan subtrahera cosinus från den inverterade integern-
-så kan jag flytta flangern hit.
Där har vi det! Naturligtvis!
Det är samma massförskjutning!
För varje person som reser tillbaka kommer någon från den tiden hit.
Men den kopplingen fungerar bara under särskilda förhållanden.
-Vet ni vad de är? -Tisdagar?
-Murmeldjursdagen? -Toppen.
Det fungerar bara om tidsresenärerna har samma vikt.
Bingo! Ni har verkligen ett bra skolsystem, va?
Håll er på avstånd, grabbar. Jag har skaffat lite tungt artilleri.
Donny, det var ett tag sen!
-Leo, hur är läget? -Välkommen tillbaka, Casey.
-Hej, Raph. Hur gick hjärnoperationen? -Va? Roligt.
Ja ja, nog med vänligheter. När ska vi slå in några skallar?
Vänta lite, Casey. Du ska inte ge nån hjärnskador den här gången.
Vad sa du? Kan du upprepa det där?
Vi behöver nån som stannar hos Splinter ifall tidsbanditen försöker nåt.
Om det inte är för mycket begärt.
-Det vore en ära. -Tiden är inne, mina söner.
Donatello.
Vi väntar vid spiran var tolfte timme enligt dina instruktioner.
Det stämmer, mästare Splinter. Men rumtiden går ur fas efter 60 timmar.
Vänta lite, timeout. Vad betyder det på amerikanska?
Om vi inte är tillbaka på två och en halv dag, blir vi sköldpaddssoppa.
Jobbigt.
Skaffa ett riktigt jobb, flintskalle!
Vet du vad? Det här är en guldklocka.
Vill du ha den? Släpp ut mig.
-Håll käften! -Öppna dörren!
Om ni stannar med Walker kommer ni att dö!
Lås fast honom, pojkar.
Du. Upp. Dåre. Upp.
Nämen, vad har vi här då?
Ge mig en kyss, sötnos, medan du fortfarande har läppar.
Du är inte den första som gör så mot mig.
Så där, herr Whit. Du kan leda ditt myteri här inne!
God natt, mina små sångfåglar.
Kom nu, pojkar!
Adjö, Whit.
Casey?
Du ser också bekant ut.
Spiran förvaras i templet. Så ni blir utbytta mot fyra präster.
-Inga problem. -Vi måste skynda oss.
-Mitsu är i stor fara. -Vem...?
Mitsu. Hon är kvinnan som leder rebellerna mot min far.
-Hon är den modigaste och vackraste... -Ja ja, vi fattar.
-Kan vi resa nu? -Okej. Två minuter till avfärd.
Nu åker vi, Mikey.
-Mikey? -Varför har du på dig shorts?
Kenshin bytte med April och fick hennes kläder.
Det här är till den som tar min plats, så de inte kommer hit nakna.
-Jag har tre par till. -Nej.
Vi har inte tid med den här diskussionen.
-Ja, mästare. Nu drar vi. -Det är dags.
Ja ja...
Ungar.
-Det står "Öppna porten genom tid." -Kom igen då. Sätt fart.
Var försiktiga, mina söner, och återvänd med snabbhet.
-Vi kommer inte att svika dig. -Håll i er, grabbar.
-Nu gäller det. -Den fungerar. Håll i er!
Se till att era bord är i uppfällt läge!
Håll i era skal, grabbar!
Det här är illa. De är inga präster. De är min fars hedersvakter.
-Spiran var inte i templet. -Det måste ha skett en strid.
Jag missar allt det roliga.
-Var är prästerna? -Var är templet?
Vilket stort hopp!
Kolla, grabbar! Vi är med i "Shogun"!
Var fick vi de här kläderna?
De här killarna menar allvar.
-Hur styr man? -Det finns ingen ratt på min!
-Min har inte ens ett huvud! -Akta människorna!
Det går för fort!
Får den inte soppatorsk?
Jag tror att jag svalde en groda. Hoppas det inte var en förfader.
Tidsresan fungerade åtminstone.
Efter fem minuter har vi redan tappat bort en bror, spiran och April.
-Var är Mikey? -När jag såg honom gjorde han så här...
Jösses, vad mer kan hända?
Vänd dig om! Snäll pålle, snäll pålle!
Vem släckte ljuset?
Jag tror att jag såg det här på "Bröderna Cartwright".
Okej, killar, vem går först?
Gamla fjollor.
Ni hittar mig till och med här.
Nej! Lägg ner ditt svärd, Kenshin.
De är inte fiender utan vilsna krigare precis som du.
Hittills har förklädnaden fungerat, men vi är sköldpaddor, inte vakter.
Tack för påminnelsen, Leo. Det förklarar mitt stora skal!
-Var inte så sarkastisk. -Ledsen, men det ligger i min natur.
Ser du, Walker? Vi behöver inte din hjälp. Vi segrade utan gevär.
Mina hedersvakter bar mitt egna hemliga vapen.
-Verkligen? Det var goda nyheter. -Var är mina hedersvakter?
Murata, hitta mina hedersvakter. Genast.
Ni! Kom hit! Skynda er!
Jag sa ju att förklädnaderna skulle ge oss problem.
-De kommer. De är bakom vagnen. -Stig åt sidan!
Var är de?
Hitta dem! Idiot!
-Mycket imponerande, min herre. -Det här är illa.
-De föll för det. -Knip igen, Leo.
Folk försvinner ofta under krigstid. Det är dags att blicka framåt.
Du förstår inte. Min hedersvakt bar en helig relik.
Ja, den gyllene spiran. Man hör saker.
Hemligheter sprids som stanken från en död gris.
Du uttrycker dig väl, min herre.
Lyssna på mig. Gevär garanterar segern, inte nån lyckoamulett.
Utan spiran är min klan förlorad och du får bedriva handel med dig själv.
Niles!
-Kapten? -För hit kvinnan.
Vi får leta efter templet. April är kanske kvar där.
Kenshins pappa måste vara förmögen.
Jag tror att jag såg slottet på tv.
"För hit kvinnan, Niles." "Laga mina skor, Niles."
"Mata mina fåglar, Niles." Vad kommer sen? Spela död?
Vad stirrar du på din fula hög av dynga?
Vad?
Hög av dynga?
Din smutsiga lilla... Jag borde...
-Vi ses, Karl-Alfred. -Jag ska nita honom.
-Hörde du inte vad han kallade mig? -En ful hög av dynga.
Det var en förolämpning, Leo.
Inte nödvändigtvis. I vissa länder används dynga som bränsle.
"Dynga används som bränsle." Tack, Don.
-Ohio wasabi. -Hej, senap?
Min japanska är lite rostig.
-Suzuki Kawasaki. -Vad sägs om sayonara ?
-Det fungerade. Adjö. -Farväl. Vi ses.
Ja!
Det är jag igen, fetknopp. Öppna dörren.
Skynda dig.
Kvinnan.
Vi vill ha kvinnan.
-Skynda dig, ditt fyllo. -Han är inte man nog att göra nåt.
-Här har vi de tre driftkuckuarna. -Larry, Curly och Moe.
Ta ner henne, ditt feta fyllo!
Krök inte ett hår på hennes huvud. Jag vill ha henne själv.
Skynda på!
-Dags för ett finger i örat. -Ett finger i...vadå?
Vilken idiot.
-Hur är läget, April? -Tja, April.
Raph? Leo?
-Jag hade bytt resebyrå. -Inte jag. Det här är coolt.
Hej, fetknopp.
-In med dig! -Glöm inte att packa lunch.
Det blir bäst om du packar tre.
Han orkar lyfta buren. Det är imponerande.
-Snygga kläder, April. -Kan nån berätta vad som pågår?
Ta det lugnt, April. Det är bara en vanlig tidsresa.
-Just det. Precis. -Då sticker vi härifrån. Nu.
Fröken, släpp lös mig innan de hänger mig.
Det här är min favoritdel. Kom igen!
Nästa!
-Jag kommer ångra det här. -Kom och ta mig!
-Akta huvudet! -Skynda er!
Tror ni att de här killarna har sett en pinballmaskin?
-Striden är över. Vi har stängt. -De vet inte när de ska ge upp.
-Vad gör du, April? -Jag har hittat en väg ut!
Tydligen är vi inte i ridderlighetens tid.
-Kom igen! -Hoppa! Vi är alldeles bakom dig!
-Inte en kloak till! -"Jag kommer tillbaka."
Usch! Skräp!
Jag avskyr verkligen spenat.
Raph?
Jag är här.
-Donny? -Ja?
Gyttjebrottning är definitivt en åskådarsport.
Äckligt. Äckligare.
-April? Hallå? -Här borta!
-Hjälp mig upp. -Jag kommer. Inga problem.
Hjälp mig.
Det här är den sämsta räddningen nånsin.
Hjälp! Jag är en sköldpadda på rygg.
-Tack. -Vi måste ta oss härifrån.
Se det från den ljusa sidan. Vi kunde ha landat i en stor hög...
Säg det inte ens, Don.
Hallå?
God morgon.
Det gör ont.
Vilken nötknäckare. Jorden anropar.
Jag har ont i nacken. Ont i fläckarna. Jag har till och med ont i min bandana.
Tjena, lillkillen.
Okej.
Var är jag?
Mikey!
Michelangelo!
Mycket bättre.
-Snygga ben. -Ja. Verkligen.
Jag får faktiskt. Jag är på semester.
-Just det. -Absolut!
Leo. Titta på vattnet.
-Jag ser inget. -Precis.
Inga bildäck, inga ölflaskor, inga döda fiskar. Bara vatten.
Rent, klart, underbart vatten.
Naturen. Jag älskar den. Den får mig att vilja...migrera eller så.
Sköldpaddor migrerar inte. Fåglar gör det.
-Jag har en näbb, eller hur? -Ja.
-Okej, då går vi. -Genast.
-Bakhåll! -Nu kommer problem, grabbar!
Njut av simturen, killar.
Har du saknat mig?
Gillar ni baseboll? Första strike! Andra strike! Du är ute!
-Jag älskar den sporten. -Jag har fått nog.
Dags för hammaren!
Håll i mina svärd. Tack.
Vad nu?
Åh nej!
Försök inte, damen. Det är inte snällt.
Vem blåste av striden?
Titta!
Vi är vänligt sinnade, okej? Vi vill bara hitta vår bror.
Jag kysser inte på första träffen.
-Skärp dig, Raph. -Ja.
Var inte rädda.
-Ni är precis som den andre. -Vad sa du? Mikey?
-Vadå? -Bingo!
Håll i hatten!
-Så dina vänner är inte demoner? -Har du nån släkting i Brooklyn?
Jag antar att de är förklädda soldater som ska hjälpa rebellerna.
Min by!
Mikey!
Hitta Kenshin! Skjut över deras huvuden och bränn byn!
Han som hittar spiran blir rikligt belönad!
Bränn allt!
Nu!
Yoshi! Yoshi!
Gevärseld? Bäst att skydda melonen.
Jag måste ut härifrån.
Bränn allt till marken!
-Det är en av hedersvakterna. -Det finns en belöning på honom.
Hälsningar från Hennes Majestät.
Mina hjältar!
Vänta! Jag är egentligen en vacker prinsessa i förklädnad.
Bryt förtrollningen. Ge mig en kyss.
-Herr Niles! Ett monster! -Vad pratar ni om?
Med ett stort grönt huvud!
Vart tog de vägen?
Ursäkta mig, Niles, ska ni inte skrämma folk?
Men det finns en demon med en människas kropp och Djävulens anlete där borta.
Lyssna på mig, din idiot. Det är bara en samuraj med en fånig mask
-Men... -Håll käften och ta hand om honom!
Vad ska vi göra?
Clint Eastwood?
Butch, visste du inte att västernfilmerna är döda?
På tal om döda.
Jag ska rädda dig, Kapten.
Jag menade inte vad jag sa. Jag glömde bort Clint.
Du ser verkligen ut som Clint.
Finger i örat!
Ja!
Grabbar, det var utmärkt tajming!
Stanna där, Zorro!
Han kommer undan!
-Fegis! -Kapten! Lämna mig inte här!
Vänta på mig!
Hjälp, farfar!
-Yoshi! -Hjälp mig, farfar! Hjälp!
Mitt barnbarn!
-Stanna här. -Okej.
-Jag är inte gjord att vara hjälte. -Michelangelo!
Lite vatten.
-Vad är det som händer? -Då försöker jag!
-Jag tror det knappt. Han sprang in. -Mikey! Nej!
Vi måste göra något!
Sug på den, Kurt Russell.
Jag tror att han klarar sig.
Mår du bra?
-Du skrämde nästan ihjäl mig. -Jag skrämde nästan ihjäl mig själv.
Jag tror knappt mina ögon. Du är en hjälte.
Det finns inget liv i honom!
Vad är det som pågår? Ge mig honom.
Låt mig ta honom, snälla.
-Håll dem på avstånd. -Håll er undan. Ge honom lite rum.
-Alla håller sig undan. -Ge honom lite rum.
-Nej! -Vänta. Låt honom försöka.
-Han förtrollar honom med ond magi. -Nej. Han hjälper.
Håll er undan. Jag behöver mer tid.
Hjälp honom.
Kom igen, Leo. Du klarar det.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Ett, två, tre...
-Så ska det se ut, Leo. -Han gjorde det.
Yoshi.
Du kommer att klara dig, Yoshi.
Varsågod.
-Det var enastående! -Tack.
Jag hoppas byborna inte är rädda för oss längre.
Det är en början.
Dina män visade brist på mod idag.
Det blev skrämda av demonerna, precis som dina män.
Säger du det?
Walker, titta.
Säg mig, var demonerna inte förklädda män?
-Var de äkta demoner? -Jag vet inte.
De gamla prästerna säger-
-att demonerna har besegrat mina förfäder en gång i tiden.
Nu har de kommit tillbaka efter mig.
Jag går med på ditt pris.
-Gevär mot silver och silke. -Gevär mot guld.
Nu slåss ni mot demoner. Förut var de bara män.
Mina kanoner kan förinta dessa monster, min herre.
Du kan skriva om historien.
Nej.
Och jag kan skriva om dig.
Klädlina!
Vilken vurpa.
Framåt, Silver.
Pålle!
Kan någon ringa efter ambulansen?
-Är du törstig? -Nej. Aj, min rumpa.
-Ni hittade inte spiran, eller hur? -Nej. Den är historia.
-Ajöss, grabbar! -Ibland hatar jag den killen. Ja.
-Låt se nu... -Vänta lite. Stopp där.
-Daimyon kanske har spiran. -Nej. Han har också letat efter den.
Så vad ska vi göra? Hur tar vi oss hem?
-Lyssna på mig. -Är du säker på att det inte är dumt?
Det är smart att göra så. Att tappa bort spiran var dumt.
Jag tappade inte bort spiran, okej?
Jag vet hur den såg ut och det var inte så här.
-Du vet inte vad du pratar om. -Ursäkta mig.
-Ursäkta mig! -Vad är det?
Jag vill inte förstöra er lilla fest.
-Är det här er plan? -Ja.
Ni tänkte väl inte förslå att Donatello ska bygga en ny tidsmaskin?
-Det vore galet. -Struntprat.
-Riktigt korkat. -Skönt att höra.
Nej. Den killen ska bygga den.
Han är händig.
-April? -Vart är du på väg?
Jag ska hitta en lägenhet. Vi kommer nog bli kvar väldigt länge.
-Finns det lägenheter i Japan? -Kanske nåt tidsdelat boende?
-Ta med mig. -Vart då? Till New York?
Du skulle inte passa in. Jag menar...
Du skulle faktiskt passa in, men samtidigt inte. Förstår du?
-Du kan lära mig. -Nej. Det går inte.
Jag kommer snart resa tillbaka, Whit.
Och jag vill inte prata om det, okej?
Ta för er bara.
Prova koffeinfritt nästa gång, Ken.
Kenshin är olycklig. Han tror att de aldrig kommer hem igen.
Det är inte bara en kort promenad över Brooklyn Bridge.
Ken, du borde prova några örter, om du förstår vad jag menar.
Vi kan inte vänta på era söner. Mitsu behöver mig nu.
Ge mig spiran. Snälla.
Otroligt. Det är inte ens slutspel än.
Tidsrymden blir osynkroniserat efter 60 timmar.
Skynda dig. Spiran måste vara färdig ikväll.
Det är en sak till...
Det finns franchisingmöjligheter om du kan leverera under 30 minuter.
Nu ska vi se.
Pizza. Förstår du mig? Pizza.
Frisbee. Också coolt.
-Vem kastade? -Jag sticker!
Jag borde...
Det var Mikey!
Vänta lite. Lugna ner dig. Vad är det här? "The Geraldo Show"?
Du måste lära dig att kontrollera ditt temperament. Sa jag det?
-Vi tränar för att slåss mot Daimyon. -Slåss mot Daimyon? Vänta lite.
Att slåss är för vuxna och bara om man inte har något val.
Ni är barn. Ni borde vara ute och leka och flyga såna där saker.
-Vi kan göra det tillsammans. -Att ha roligt är för barn.
Och vad är du? En pensionär? Kom igen, det blir lätt.
-Vad sa du att du hette? -Yoshi.
Om du och dina vänner hämtar drakarna så kommer jag senare.
Ungar.
Vänta på mig, Yoshi!
Jag tror att jag börjar fatta. Titta på den.
Lord Norinaga accepterar ditt pris. Gevär mot guld.
Hälsa att han ska ha sina papper redo.
Förlåt. Jag antar att du vill vara i fred.
-Jag bad gudarna att skydda något. -Kenshin?
-Han är typ din pojkvän, va? -Känner du honom?
På sätt och vis. Han åkte på en kosmisk resa och hälsade på.
Men jag lovar att han återvänder när vi reser härifrån.
-Hur vet du det? -Det är så...
Demoner vet sina saker.
Så vad är din stjärnbild?
Jösses.
Det är nog dags för ett litet kulturutbyte.
Okej, grabbar. Då spelar vi hockey.
Skjut så hårt ni kan. Kom igen.
Precis som på tv. Kommer ni ihåg?
Bra.
Då så.
Det här fungerar för mig.
Bra. I morgon ska vi använda dina gevär, Walker.
Det ska bli ett nöje.
Och Walker.
Min fängelsehåla är väldigt full.
Då vore det mänskligt att inte ta några fångar. Vi måste döda allihopa.
-Vad hör du, mästare? -Fara.
Mitsu.
-Vad är det? -Jag har dåliga nyheter från slottet.
-Det är två timmar till midnatt. -Jag hoppas det här fungerar.
-Den är perfekt. -Tänk om det inte fungerar?
Tänk om vi tar en kosmisk U-sväng och hamnar hos Godzilla.
Vi har inget val om du inte vill stanna.
Vi borde kanske stanna här.
Glöm Mitsu och ge mig spiran innan du tappar den.
-Ge hit den! -Vänta!
-Bra jobbat. -Klantskalle.
Vad gör vi nu?
Daimyon kommer i morgon tillsammans med Walker och hans gevär.
Toppen.
Gudars.
Yoshi, är du vaken?
Yoshi... Vad är det?
-Varför gråter du? Vad är det? -Inget.
Ingenting? Det var ju synd.
För jag har en liten present som borde få dig på bättre humör.
Det är en jojo. Den är till dig.
Jag tänkte ge den till dig i morgon, men det kan bli lite rörigt.
-Du slåss mot Daimyon i morgon. -Ja, okej.
Så jag ska lära dig några trick i morgon eftermiddag, okej?
Du kan dö i morgon.
Lyssna på mig, Yoshi.
I morgon vill jag att du tar dina vänner till bergen och leker.
Vad som än händer.
Jag kan inte låta dig dö, Raphael-san.
Oroa dig inte, grabben. Ingen ska dö.
Vart är du på väg? Det är läggdags.
Vad gör du?
Vi har inte tid att leka. Din syster kommer döda mig.
-Vad håller du i? -Till dig, Raphael-san.
Du behövde inte.
Jag hittade den i skogen. Nu kan ni resa hem och behöver inte dö.
Det var som tusan!
Leo!
Jag hittade den!
Den fanns här hela tiden. Vår lillebror gömde den under huset.
Vilken överraskning.
-Vi är räddade. -Ta det försiktigt nu.
-Det är spiran. -Jag tror knappt mina ögon.
Så länge vi inte hade spiran-
-hade vi inget val än att stanna kvar och slåss, eller hur?
Säger du att vi blev lurade?
-Inte coolt. -Inte alls coolt.
Mitsu. Är det sant?
Det blev just dåligt stämning här. Vi sticker.
Vänta. Det var jag som gjorde det.
Det var jag som bad mitt barnbarn att gömma spiran.
Jag vill att ni ska slåss, inte Mitsu.
-Mitsu! -Kom igen, grabbar!
-God kväll. -Mitsu!
-Jag ska ta honom! -Lugna dig, Mikey.
Ge mig spiran, mina små gröna vänner.
Nej! Döda honom!
Raph, ge mig spiran.
Tusan.
Ta med Kenshin till slottet i natt så får ni tillbaka henne.
Jag hade varit borta till morgonen om jag vore er.
Han rider iväg. Vi måste göra nåt.
Ursäkta att jag stör, men jag har fångat en liten fågel.
Mitsu. Varför har du stulit min son?
Jag har inte din son. Han har färdats på en magisk resa.
Enbart spiran kan ta honom tillbaka.
Du ljuger. Du har båda två.
Jag har ingenting.
Han har spiran.
Sluta.
-Jag hoppades du skulle kvittra. Niles? -Kom nu.
-Ta ut henne härifrån. -Rör på påkarna.
Hur fångade du en sådan kvinna?
Som man fångar alla vilda djur. Med en fälla.
Jag har den inte.
Vi är jämbördiga kompanjoner. Jag är inte din spion längre.
Jag vill träffa Daimyon. Håll händerna för dig själv!
Vår lilla fågel återvänder till boet.
April är inne. Nu är resten upp till oss.
Är det här de menar med att klättra på väggarna?
De är inte bara ett jobb. Det är ett äventyr.
Mjau, kompis.
-Han landade på min fot! - Sayonara , tjockis.
Mitsu!
-Är det här du hänger? -Michelangelo.
Ledsen för det jag sa om dålig stämning.
-Du är okej. -Vi måste frita de andra.
Whit!
Fröken O'Neil. Min kompanjon och jag pratade just om din framtid.
Jag ska säga något om din kompanjon. Han är det lägsta avskummet på Jorden.
Vet du vad? Han är lägre än avskum. Han ger avskum ett dåligt rykte.
Självklart. Det var därför jag anställde honom.
Vänta lite! Jag har information om Daimyons son.
-Jag tror att hon talar sanning. -Jag betalar dig inte för att tro.
Jag betalar för falskspel och stölder.
Så varför går du inte till hamnen och beväpnar männen?
Beväpnar?
-Hon är kanske här uppe. -Snygg tavla.
Ett bord för fem. Står kanske under T.
-Kom igen! Sätt fart! -Ingen fara. Vi hittar ett eget bord.
Kusten är klar. Kom.
Klart åt höger och vänster.
Kolla här, grabbar.
-Uråldriga oss. -Grymt.
Slaget av tusen svärd. Fyra demoner besegrade Daimyons armé.
Det ser ut som jag, men har Raphs näbb.
-Fast det var bara en legend. -Grabbar, vi är legendarer!
Där har vi Wayne Newton.
Ni.
-Förväntade du dig familjen Addams? -Bra sagt.
-Ni har återvänt. -Vi tittar in vart tredje århundrade.
Och du verkar haft en jobbig dag.
Ge oss spiran så lämnar vi dig i fred.
Just det.
Ni har vanärat min förfader, men ni ska inte vanära mig.
Jag är villig att dö. Döda dem.
Vi kommer båda dö, men bara en av oss med heder.
Har vi missat något, eller vadå?
Gör det inte!
-Gick det bra? -Mikey! Se upp!
Han som skadar skalet måste betala.
Din tur!
Ett, två, tre, spark!
God natt!
-Baserna är mannade! Homerun! -Grodhopp!
Tre flugor i en smäll!
Hej då.
Bra jobbat, grabbar. Leo - ge mig foten!
-Då kör vi! -Fler sömntutor.
-Killar! -Ta ledigt resten av dagen.
Jag öppnar fängelsehålan. Ni går ditåt.
-Vi måste öppna porten. -Inga problem.
Ett, två, tre.
Ni är fria. Skynda er.
Jag älskar det här!
Jag får en kick av det här jobbet.
Stanna där.
Stort misstag.
-Gör det. Gör slut på mig. -Okej.
Så där. Är det kort nog?
-Vem är där inne? -Lord Norinaga.
Norinaga?
Det ringer en klocka.
-Sköldpaddorna 1 - Daimyon 0. -Titta!
Det är April!
-Är det inte fantomen på Operan också? -Jag skulle gärna stanna...
...men jag har platser att besöka och människor att döda.
Framåt, pojkar!
-Rör på påkarna! Flytta på er! -Åh nej. Gevär.
-Där rök grannskapet. -Lugna dig.
-Tack, herr Whit. -Du är verkligen en duktig betjänt.
-Herregud, vem är er skräddare? -Vi är nakna.
-Mår du bra, April? -Ledsen, killar.
Vi har tyvärr inte tid med fler av dessa lustigheter. Skjut dem.
Rör inte ett finger!
-Vad sa du? -Jag sa: skjut dem.
Det var inte en del av överenskommelsen.
I så fall bör du ställa dig hos dem.
-Niles! -Javisst.
-Kom nu. -Skjut honom också.
-Förrädare. -Vessla.
Lägg an!
Om vi dör i forntiden, innebär det att vi aldrig föds?
Tingeling, varför skjuter du oss inte själv?
-Leo, vänta lite. -Talar du med mig?
Skjut oss själv om du inte är för rädd.
Jag fattar.
Han vet att han inte kan döda en demon.
Era kulor kommer bara studsa tillbaka och döda er istället.
-Förstått? -Vill du ta det första skottet, Kapten?
Gör min dag fullbordad.
Om det får er att känna er bättre.
-Jag har en bra idé. -Vart är han på väg?
-Ur vägen. -Vad håller han på med?
Det här bådar inte gott.
-Snygg bluff, herr ledare. -Typiskt. Det är kört för oss.
-Prova den här istället. -Det här kan göra ont.
-Jag älskar att vara en sköldpadda. -Det var väldigt klyftigt.
-Mycket klyftigt. -Du missade.
Gissa vad det är dags för.
-Stick iväg! -Nu tar vi Walker!
Vänta, killar!
Titta, det är Don King!
Det luktar som en tönt sprang hitåt.
Mina vänner, jag glömde er nästan.
-Vart tog han vägen? -Han klättrar ut genom fönstret!
Skär av utvägen!
-Skynda dig, Raph! -Jag är bakom dig, Leo.
Han är där uppe!
Det här tränar vaderna!
-Stanna där. -Annars är det kört för dig.
-Vad är ni för slags demoner? -Vi är sköldpaddor.
Tonåriga ninjor, din slemboll.
Titta!
Jag förmodar att ni har letat efter den här.
Apport!
-Det är vår väg hemåt! -Trodde ni att det skulle bli enkelt?
Jag tar den, jag tar den!
Inte en gång till.
-Jag tar den! -Kom igen, Mikey!
Mikey! Snyggt fångat!
Jag har dig!
Jag fångade den!
-Bungyhopp utan rep. Det är farligt. -Det stämmer.
Grabbar.
Vi har äggklocka att passa. Kom nu.
Dags att åka hem.
-Jag följer inte med. -Vad sa du?
Jag stannar här. Jag följer inte med.
Kom igen, Michelangelo. Du måste skämta.
Han skämtar inte.
-Du följer med till New York. -Varit där. Gjort det.
Michelangelo, det är vårt hem.
Du bor i en fin lägenhet. Jag bor i en kloak.
Jag har tänkt samma tanke. Folket uppskattar oss här.
Inte en chans. Vi ska resa tillbaka.
Säg åt dem, Leo.
Jag ville inte låta självisk, men vad tusan...
-Jag vill inte stanna. -Inte jag heller.
Tror ni att jag kan leva utan ett enda mikrochip?
Någon aktiverade spiran. Vi måste åka nu.
-Kenshin. Nej. -Vi har väntat 400 år och Casey är sen.
-Jag väntar inte längre. -Kenshin!
Det vore fegt att resa utan de andra.
Kom nu!
Du med. Det är dags att gå hem.
Kom nu, festprissar.
Jag ville bara ge er en smygtitt av framtiden, okej?
-Ni är väl glada att få komma hem? -Vi är glada. Vi kommer hem.
Det här kan sabba historien.
Nu räcker det. Vi ska åka.
Ni kan inte dela på er. Glöm inte att ni är bröder.
-Ja. -Visst.
-Raphael-san. -Yoshi vill säga adjö.
Men vi ska inte åka tillbaka. Jag och Raph stannar.
Nej...
-Kenshin måste återvända. Du lovade. -Ja, men...
-Våra familjer måste enas för freden. -Men jag trodde...
Jag vill stanna här. Med dig.
Du kommer alltid vara med mig, Michelangelo.
Den ökar farten!
Vi fastnade i trafiken.
-Nej, Benkei! -Vad håller du på med?
Vi måste resa tillbaka. Det är vårt öde.
Om vi stannar här påverkar vi deras liv...
-...och de vore själviskt. -Våra liv är i New York.
-Eller hur, grabbar? -Ja.
-Jösses. -Dags för Star Trek.
-Yoshi! -Raphael-san!
Vi ses, Yoshi.
-Jag glömmer dig aldrig, Raphael-san. -Jag glömmer inte dig heller.
Och kom ihåg att vakta temperamentet.
Just det!
Jag lägger den åt sidan åt dig, okej?
Det ger dig en anledning att komma tillbaka.
-Casey! -Ingen fara.
Benkei!
Du måste hinna med bussen.
-Det är ingen fara. Vi klarar oss. -Benkei!
Vi ses!
-Kom nu, Mikey. -Om du någonsin är i New York...
-Vi ses! - Mikey! -Ödet kallar. Vilken otur.
-Skynda dig, Mikey! -Jag kommer!
Vi är tillbaka i lyan.
-Michelangelo? -Mikey?
Stoppa honom! Han har spiran!
Han kommer undan!
Mikey?
Mikey.
Vi trodde att vi hade förlorat dig.
-Vi trodde du var körd. -Hej, grabbar.
Michelangelo.
Iväg med dig.
Far?
-Hockey. -Hockey.
Kenshin!
-Michelangelo. -Ja, mästare Splinter?
Det finns något som bekymrar dig, min son.
Att växa upp. Jag tror aldrig att jag kommer skratta igen.
Hörru, polarn.
Precis som Elvis i "Blue Hawaii".
Jag såg den på kabel-tv.
Mikey!
Raph? Donny? Leo?
Just det! En gång till!